Иван Вазов
Пред ликът на К. Величков

chitanka.info

Очи живи, вдъхновени,

сянка скъпа и печална —

брате, ти витайш пред мене

със душата си кристална!

С твоята душа богата

с висши блянове, полети,

фръкнала към небесата

с песните си недопети.

Колко спомени, се свежи,

с теб ме вържат, лик нетленни!

Колко трудове, ламтежи,

вяра, чувства с теб делени!

Ний в живота братя бяхме,

същи славяхме кумири,

дружно страдахме и пяхме

на сродените си лири.

Дух възвишен, благороден,

дух залюбен в красотата,

син велик накрая роден

по сърцето, по делата,

ти възторжено отдаде

в непрекъснат бой със злото

свойте сили, вечно млади,

на великото, светото.

Ах, смърт, всичко що отвлича,

на България отне те!

И на мен отне те! Плача

и напразно викам: „Де те?“

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.